A cseh korona csábító csengése, 1. rész
Furcsa időket éltünk a húszas években: a felvidéki klubok sorra szipkázták el a legjobb magyarországi futballistákat. Történelmi visszatekintésünk első része következik.
A felvidéki csapatok lényegesen gyengébb játékerőt képviseltek, mint a budapestiek, viszont sokkal jobb anyagi helyzetben voltak, mint a magyar főváros klubjai. Künstler József, a nemzeti válogatott labdarúgója már 1919 végén a pozsonyi Makkabiba távozott, a másik úttörő a Galgócon szereplő Bobor György MÁV-játékos volt. Bobor
a felvidéki szipkázás
egyik kulcsfigurája volt. Amikor először hazalátogatott, egyik volt játékostársával tért vissza Galgócra. Pár hét múlva már a MÁV teljes csapatát a Felvidékre csábították. Később két-három hetente járt haza, a pesti Kálvária téri Kossuth kávéházban „rendezkedett be", itt jelentkezhettek a Budapestről elvágyódó futballisták.
Hegyi Mátyás a „csábítók" egyik „vezéregyénisége" volt. Ő a III. ker. egyik túráján maradt Ungváron és Kassán két játékostársával, miután mindhárman azonnal állást kaptak. Hegyit és testvérét 1922 áprilisában vádolta meg azzal a Sporthírlap, hogy „valósággal
üzérkedést űzve
szállítják a magyar (pesti) játékosokat a »jól szituált« szlovenszkói sportkluboknak." A kassai, ungvári állapotokat pedig úgy jellemezte a lap, hogy „ma a Felvidék jóformán csak a footballt ismeri, mert ott a business". A Sporthírlap kirohanása nem volt meglepő, hiszen az Ungvári TK-ban nyolc (!) magyarországi játékos szerepelt. Népszerűségükre jellemző, hogy idővel már nemcsak budapesti, hanem például diósgyőri és sátoraljaújhelyi játékosokat is igazoltak felvidéki egyesületek. Ám ahogy a magyarországi csapatok vajaskenyértúráit botrányok kísérték, úgy a játékosigazolások sem mentek zökkenőmentesen. 1922 áprilisában Kassán tört ki „profibotrány". A Kassai Törekvés ugyanis négy budapesti futballistát szerződtetett, akiknek azonnal állást is szereztek. A szakszervezet tiltakozott, a játékosoknak felmondtak, a klub ezután - az amatőrszabályokat megszegve - pénztárából segélyezte a játékosokat. A legkellemetlenebb eset a kispesti Buday Andrással esett meg. Miután a játékos a Felvidékre távozott, az MLSZ tárgyalás nélkül profivá nyilvánította. Buday azonban egyetlen meccsen sem léphetett pályára, mert
kémkedéssel vádolták
meg, és tíz hónapig tartották fogva. A magyar labdarúgók fő „patrónusai" azonban nem a felvidéki, hanem a cseh és morva egyesületek voltak. Csehországban világszínvonalon futballoztak (a válogatott bejutott az 1920-as olimpia döntőjébe), mégis volt kereslet a külföldi futballisták és edzők iránt. Jellemző, hogy a Slaviát több mint két évtizeden át edzette a skót John Madden, a Sparta pedig ekkoriban szerződtette trénernek az angol John Dicket.
Plattkó Ferenc, a később évekig Barcelonában védő kapus volt az első, klasszistudású magyar labdarúgó, aki Csehországban játszott. Plattkó 1920-ban védte a Sparta Praha kapuját, de az ő szereplése is botrányokat kavart. A világjáró labdarúgót 1923 elején, az MTK játékosaként hívták meg a válogatott keretbe, ellenfelei azonban azzal vádolták meg, hogy 1919-ben belépett a cseh hadseregbe. A kapus ezt elismerte, de azzal védekezett, hogy
Pozsonyban letartóztatták,
katonai hatóság elé állították, és erőszakkal sorozták be, ám amint tehette, megszökött a hadseregből. 1922-ben egy másik, kiváló magyar labdarúgója is volt a Spartának. Plattkóhoz hasonlóan Schaffer Alfréd is bejárta fél Európát, s eljutott Prágába is. A labdarúgó nemcsak a labdával, de a pénzzel is kiválóan bánt (egy Schafferre jellemző történet szerint Baselben le akarták szállítani a fizetését, mert többet keresett, mint a helyi polgármester, de ő inkább elhagyta a klubot). Schaffer a Spartától kiemelkedőnek számító, havi 6000 korona fizetést kapott. Összehasonlításképp: a Právo Lidu egyik álamatőröket leleplező, 1923-as cikke szerint a prágai labdarúgók fizetése 3000 korona körül volt.
Plattkó és Schaffer mellett többtucatnyi, szerényebb tudású magyar labdarúgó fordult meg Csehországban. Több klub - köztük számos cseh-német csapat - számított „magyar specialistának", ügynökeik Budapesten próbálták a labdarúgókat rávenni, hogy Csehszlovákiában folytassák pályafutásukat. A budapesti Sportlap rossz szemmel nézte mindezt:
„A középkori rablóvilágot
juttatja ismét eszünkbe. Ez a hatalmas országrész, kifejlett sportcentrumával kinyújtotta polyp karjait a magyar játékosok felé és egymásra szívja őket magához. Tegnap még csak az amúgy is szlovák területen levő magyar játékosok kellettek neki, ma már Budapestig dugta szívcsápjait és falánksága egyre tűrhetetlenebb méreteket ölt."
(szegedi.péter.focitipp.hu)
A cseh korona csábító csengése, 2. rész >>> (később)
*****
További cikkek a rovatban
Futball a földi pokolban
Hetvenkét éve, 1945. január 27-én szabadult fel a történelem egyik legnagyobb szégyenfoltjának helyszíne, az auschwitzi lágerkomplexum. A krematóriumok között időnként futballmérkőzéseket rendeztek.
Kisbeszéd-töredék a szünetről
Nos, csak a kép kedvéért, kedves magyar bajnokság, jó hír, hogy páran lessük még a monitort, a takarót. Kevésbé jó: nem mindig tudjuk, hogy amit látunk az a valóság, vagy végtelenített felvételről valami régi program. Azaz, hogy élsz e még egyáltalán. Nagygéci Kovács József a "szünetről".
„Tengerben a tenger”
Július 14-én, csütörtökön, 66 éves korában meghalt Esterházy Péter író, Esterházy Márton testvére. NAGYGÉCI KOVÁCS JÓZSEF egy személyes történetet idéz fel a futball iránt rajongó EP-ről. Jelen időben beszélünk róla.
„Magyaros, csípős”
Állandó posztolónk, SZOMBATHY PÁL újságíró tökélyre fejlesztette a minimált az előzetes esélylatolgatás során. Rövid, de velős. Eb-körkérdések.
![Magyarország futballban is világirodalmi tényező](/img/loader.gif)
, focitipp
Magyarország futballban is világirodalmi tényező
A cím legföljebb azok számára szorulhat némi magyarázatra, akik nem hallottak még a magyar íróválogatottról. Remélhetőleg ők vannak kevesebben. Különösen ama három feledhetetlen famagustai (Észak-Ciprus) nap után, amikor a csapat nemzetközi színtéren is – újra – letette névjegyét. Nem is akárhogy! –…
Kőrösi Zoli halálára
Tegnap meghalt egy magyar író, aki szeretett focizni, és tudott is írni a fociról. A logikai láncolatból ne maradjon ki az se, hogy tudott is focizni, és szeretett is írni. Szegő János búcsúzik tőle.
Nyerjen könyveket a Focitippel!
Itt a Focitipp nagy könyvnyeremény-akciója. Hat nyertes összesen 18 könyvet nyerhet meg a játékban, amely a Facebookon zajlik.
A Professzor visszaemlékezései
Mit tudhatunk meg Andrea Pirlóról a Gondolkodom, tehát játszom című önéletrajzi könyve alapján? Rengeteg mindent – de azért várjuk a folytatást. Könyvkritika.
Egy Dózsa-regény vége
Szusza, Bene és Törőcsik – három egykori futballsztár egy fotón. Szegő János új sorozata a kultúrszekcióban: "egy kép alá".